Édesanyám már kiskoromban meghalt tüdőgyulladásban.
Apa tíz évig a fagyasztóban tartotta az esküvői tortájukat.
A temetés után a vicinek adta. Próbálta tartani magát,
de nem nagyon vigasztalta a kis idegen.
Aztán egy nap, új élet reményében, távol az emlékektől,
átköltöztünk Texasból Fort Dupreebe, Dél-Dakotába.
Egy dolcsit adok, ha megeszed ezt a skótjuhászt.
Egy dollárért nem eszem meg.
Szerintem nem is skótjuhász. De kutya, az biztos.
Vigyázz!
Szia, Woody! Adj egy cigit!
Woody nem ad nekem cigit.
Nem sokat beszél, mi?
Nem túl bőbeszédű. Igazad van.
Nem sejtettem, hogy ami e csendes város...
...sikátoraiban kezdődött, az Montana kopár vidékén ér véget.
- Nem lesz jó. - Honnan tudja?
- Milyen méret? - A magáé.
- Adjon egy dollárt! - Nem.
Újonnan húszért adják.
Miért nem próbálod fel?
A hölgy sosem fizeti ki a számláit.
Megütheti a bokáját, ha nem vigyáz.
Mára elég szemetet hajigáltam, Cato. Viszlát reggel!
- Kapd el! - Mi van?
SIVÁR VIDÉK
Szia! Kit vagyok. Nem zavarlak, ugye?
Nem.
Gondoltam, idejövök és üdvözöllek. Egyszer mindent ki kell próbálni.
- Mi a neved? Én megmondtam az enyémet. - Holly.
Na, Holly... nincs kedved sétálni egy kicsit?
- Minek? - Ó, sok mondanivalóm lenne.
Dumálni rendesen tudok.
A legtöbb embernek nincs semmi a fejében, nem igaz?
Mellesleg, a vezetéknevem Carruthers.
- Hasonlít ahhoz, hogy "radíroz", mi? - Semmi gond.
Engem senki se kérdezett. Simán rám akasztották.
- Még suliba jársz? - Nem, melózom.
Mit csinálsz?
Hát, jó korán kelek, hogy szemetet hajigáljak.
Holly!
- Nem mondanám, hogy imádom! - Az apám. Mennem kell.
Várj! Mikor látlak megint?
- Tudod, mit mondana az apám. - Mit?
- Lehetek őszinte? - Persze.
Ne beszéljek olyannal, aki szemetet gyűjt.
- Ezt mondaná? - Ezt.
- Mit tud ő a szemétről? - Semmit.
Na, tessék!
Szóval, nem is akar tudni róla. Mennem kell.
- Ki volt az? - Csak egy fiú.
Azzal irtod a füvet? Ráspriccelted a lábamra!
Mit akart?
Azt kérdezte, nincs-e valami munka a kertben.
Azt mondtam, nincs. És hogy ne zavarjon minket.
Hallottad a hírt, Kit?
Nem.
Pedig vezércikk...
Mi az?
Kirúgtak. Micsoda vicc, nem?
Nem igaz!
A kulcs már nem kell. Majd innen kiszeditek.
Itt a kutyám!
Volt már valami állásod?
A városi szemétszállításnál.
- Elvesztetted? - Itt volnék, ha nem úgy lenne?
- Miért hagytad ott? - Olyan kedvem volt.
Mégis milyen munkához értesz? Muszáj ideírnom.
Hát, most semmi se jut eszembe.
Írjon egy igazolást, hogy itt jártam magánál!
Talán akad valami a marhák mellett, a karámoknál.
Miért is ne? Csak fellélegezhessek egy kicsit.
Jóképűbb srácot sosem láttam! James Deanre hasonlított.
- Szia! - Micsoda meglepetés!
- Otthagytam a melót. - Remek!
Helyes lépésnek tűnt.
- Mit tanulsz? - Spanyolt.
Hogy mondod azt, hogy: "otthagytam a melót"?
Valami "mi trabajo".
Mostantól cowboy leszek. Gondolkodom rajta.
Rutinmeló, mint bármi más.
- Mit szósz hozzá? - Nem tudom.
Legalább senki se cikizhet a csizmám miatt.
Nincs kedved kocsikázni?
Tanulnom kell.
Hozd magaddal!
Eldobják a zacskót a járdán!
Ha mind azt tenné, jó nagy szemétdomb lenne!
Jó napot!
- Vörös a hajad. - Tudom.
- Hívtak már "Vöröskének"? - Igen, de nem tetszik.
- Miért? - Csak úgy.
- Fáj a fejem. - Tényleg?
- Holnap is érted jöhetek? - Igen.
Kit a farmon dolgozott, én tovább tanultam.
És egymásba szerettünk.
A suliban kinéztek,
bár eddig sem voltam túl népszerű, csodáltam, hogy megkedvelt.
Főleg azért, mert bármelyik lányt megkaphatta volna.
De ő bírt engem, nem a szex érdekelte,
és ez tőle nagy bóknak számított.
Azt mondta, még sosem találkozott ennyire érett gondolkodású 15 éves lánnyal.
Nem érdekelte, mit gondolnak az emberek.
Tetszettem neki, és minden, amit csináltam.
Ha hallgatag voltam, az sem zavarta.
Milyen szép hely!
Igen, a fa miatt.
És a virágok miatt.
Ne tépjük le őket! Olyan szépek!
Te jössz.
Apa elől persze eltitkoltam. Begurult volna,
mert Kit tíz évvel idősebb volt nálam, és eléggé földönfutó volt, úgymond.
Nem sokat lehettünk együtt. Ezért minden egyes órát nagyraértékeltünk,
amikor együtt lehettünk, távol a világ zajától.
Korog a gyomrom.
Van egy avas csokim. Kéred?
Nem.
- Akkor másnak adom. - Nem érdekel.
Koreában azt eszik a gyerekek.
A farmon arra gondolt, hogy néztem ki előző este.
Hogyan túrtam a hajába, hogyan érintettem az ajkát.
Velem együtt akart meghalni, én pedig minduntalan a karjai közé vágytam.
Egyszer tettem rosszat, kidobtam a beteg halamat.
Szereztem újat, de ez sokáig nem hagyott nyugodni.
Megbetegedett. Nem tehettél érte semmit.
- Azt hiszem, tényleg nem. - És?
- Megijedtem tőle. - Tudom...
Ezt nyugodtan elmondhattam Kitnek.
Fura dolgok történtek vele is. És fura dolgokat csinált.
Például sohasem írta alá rendesen a nevét,
nehogy valaki meghamisíthassa az aláírását.
És éjszaka, az ágyban...
...hangokat hallott, mintha kagylót tartana a füléhez.
És gyönyörű, fehér palástban látott engem,
amint hideg kezemet a homlokára teszem.
Úgy ment, ahogy kellett?
Igen.
- Ennyi az egész? - Igen.
- Mit dumálnak ennyit erről? - Ne engem kérdezz!
Jó, hogy megtörtént. Attól féltem, enélkül halok meg.
Autóbalesetben vagy ilyesmiben.
Látod azt a fát a víznél?
Igen. A folyó biztos elmosta a gyökereit.
Téged nem izgat, mit mondok.
- Tudod, mit mondok? - Mit?
Üssünk a kővel a kezünkre! Akkor nem feledjük el.
- Az fájna. - Az a lényege, te buta!
Ne nevezz butának!
Jó, de ezt megtartom emlékül.
Inkább egy kisebbet.
Kit megesküdött, hogy mindig mellettem lesz, és semmi sem állhat közénk.
Ezt leírta, egy dobozba rakta mindenféle jelképpel,
és elrepítette egy a szemétben talált léggömbbel.
Vágyakozva nézett utána.
Érezhette, hogy nem térnek vissza ezek a boldog napok...
...hogy örökre elmúlnak.
Apa persze rájött, hogy titokban járok vele.
Sosem láttam ilyen mérgesnek.
Az árulásom miatt büntetésként lelőtte a kutyámat.
Zeneórákra kellett járnom suli után,
és megvárni, míg értem jön.
Ha a zongora nem tart vissza a csavargástól, talán majd a klarinét.
Nagyon szép!
Minek jöttél ide?
Nem tudtam, hogy tiltja a törvény.
Tudja, Holly!
Ő nagyon sokat jelent számomra, uram.
Azelőtt hiába kérdezték, mi van a barátnőmmel.
A tény az, hogy nem is volt.
Valóban?
Nem baj, ha rátámaszkodok?
Nagyon tisztelem őt, uram.
Ennél jobbat nem is mondhatok.
Mégsem elég jó!
Mi lenne, ha egy ilyen srác mellett leragadna, mint te?
Jól meglenne.
És ha mégsem, hát, simán leléphetne.
Simán leléphetne, nem bánnám.
Azt mondanám, hogy megérdemeltem.
Ne lebzselj körülötte! Többé nem akarlak látni.
Megértetted?
Szép kis alak vagy!
Nem vagyunk egyformák, uram.
Hello!
Mit keresel itt?
Pisztoly van nálam, uram. Mindig jó, ha van.
Mégis mit képzelsz?
Takarodj innen!
Mindent kiterveltem.
És magammal viszem Hollyt.
Jól van, fiam. Átadlak a hatóságoknak.
- Miért? - Fegyverrel betörtél a házamba.
- Azt nem teheti! - Nem? Miért nem?
Mert nem engedhetem meg.
Hé!
Egy pillanat!
És ha lelövöm?
Az hogy tetszene? Mi?
Akarja hallani?
- Kit! Kit! - Hé! Hova megy?
Apa!
Holly vagyok.
Ugye rendbejössz?
Elöl jöttem be.
Nagyon rosszul van?
Megnézhetem.
Hívjunk orvost!
Elmondom nekik, mi történt. Amit én láttam.
Hát, nem hiszem, hogy beválna.
Nincs már szüksége orvosra.
- Biztos? - Ha nem hiszed, nézd meg!
Találtam kenyérpirítót.
Ne félj, drágám, én majd...
Figyelj, mégis el kéne mondanunk valakinek.
Ezt már mondtad. Ahhoz már túl késő!
Miért?
Úgysem hinnének nekem. Neked se. Ne viccelj!
És ha a szomszédok hallották?
Nem örülnék neki.
Figyelj, nemsokára visszajövök.
Ha hívod a rendőröket, az se baj. De nem rajongok az ötletért.
A csajom, Holly, meg én meg akarjuk ölni magunkat. Ahogy én az apját.
Nagy elhatározás, mi?
Az okok nyilvánvalóak, de nincs időm kifejteni őket.
De ő provokált engem, mire én lepuffantottam.
Ilyen volt. Puff!
MÉG 30 MÁSODPERC
Nagyon sajnáljuk.
Ettől persze nem lesz senki boldogabb, főleg mi nem.
Azért jókat is szórakoztunk. Ezt nem mindenki mondhatja el.
Ezzel vége az üzenetnek. Nem tudok többet mondani.
Köszönöm!
Magán-hangstúdió
Holly meg én meg akarjuk ölni magunkat.
Ahogy én az apját.
Kit otthagyta az ügyésznek a hangfelvételt.
Versenyzett az idővel.
Elhozatta velem a könyveimet, le ne maradjak.
Újrakezdjük és új neveket veszünk fel.
Az övé James lesz, az enyém Priscilla.
Északon rejtőzünk majd el,
ahol az emberek nem kiváncsiskodnak.
Kilopózhattam volna hátul, elbújhattam volna.
De éreztem, Kithez köt a sors, történjék bármi.
Jobb egy hetet azzal tölteni, akit szeretünk,
mint évekig a magány.
Hogy vagy?
Jól. Kicsit fáradt vagyok.
Igen, én is.
A folyó mellett rejtőztünk el egy nyárfaligetben.
Házat építettünk a fák közt...
... tamariszkusz falakkal, fűzfaágakkal a padlón.
Nem volt olyan növény, ami ne jött volna kapóra.
Alagutakat akartunk vájni a földbe.
És minden reggel új jelszót találtunk ki.
Néha csirkét loptunk, egy cső kukoricát,
vagy dinnyét a dinnyeföldről.
Legtöbbször csak heverésztünk és a felhőket néztük.
Néha, mint egy márványteremben,
suttogtunk, a legkisebb neszt is meghallottuk.
Csak egy holttestet találtak, tudtuk, keresni fognak.
Kit mindenre felkészült.
Megtanított, hogy kell pisztolyt szétszedni és összerakni,
ha nélküle maradnék.
Ha az ördög jönne is értem, még őt is lelőném.
Egy nap 15 kilónyi fát cipeltem 8 kilométeres távolságba.
Máskor kisminkeltem magam, hogy lássam, hogy mutatna.
Néha össze is szólalkoztunk.
Azt mondta, csak azért mentem vele,
hogy lássam, amint belefullad a folyóba.
Nyugalom, Vöröske!
Nagyon morbid, mi?
De legtöbbször jól megvoltunk és szerettük egymást.
Éjjel megdöglött az egyik csirkénk.
Majdnem ráléptem.
"A Kon-Tiki mozgása eltért a szokásostól.
Érzékenyek lettünk a ritmusára.
Úgy véltem, a part szívó hatása. Folyton a fedélzeten voltam."
Ideges volt.
"Telt az idő. Hajnali hat előtt Torstein lejött az árbocról.
Pálmafás szigetek füzérét látta."
Megkedveltem az erdőt. A gerlék és szitakötők hangja...
...nagyon magányossá tette.
A levelek zizegése...
...olyan volt, mintha a szellemek panaszkodnának.
Egy nap, apa sztereónézőjének képei nézegetve...
- ...rájöttem, kislány vagyok... - Szia!
...akinek apja reklámfestő volt, és aki sokáig él még.
Megborzongtam és arra gondoltam,
hol volnék most, ha nem találkozom Kittel.
Ha nem öl meg senkit.
Ebben a pillanatban.
Ha anya nem találkozik apával.
Ha nem hal meg.
És milyen az, akihez feleségül megyek majd?
Mit csinál ebben a percben? Rám gondol-e,
valami véletlen folytán, bár nem is ismer?
Vajon meglátszik az arcán?
Azután napokig rettegtem. Azt kívántam, bárcsak elaludnék,
és egy varázsos tájon ébrednék, de ez sosem történt meg.
Mi az?
Gyerünk innen! Futás!
Jön valaki!
Bújj el!
Hé!
Holly!
Szállj be a kocsiba, Vöröske!
Erre nincs szükség.
Kit sajnálta, hogy le kellett lőnie őket.
De mint mondta: nem látogatóba jöttek.
Különben is, tudta, hogy a vérdíj miatt jöttek.
Rendőrökkel másképp bánt volna.
Ez a dolguk, megérdemelnek egy esélyt, de a fejvadászok nem.
Kit egyik barátjánál rejtőztünk el, akit még kukásként ismert meg.
- Hogy vagy, Cato? - Elég jól.
Nesze, fogd!
Mit dolgozol?
Valaki megkért, hogy gondoskodjak a farmról. Nem nagy meló.
De legalább nem a szemétben turkálunk.
- Honnan vannak az agancsok? - Már itt voltak.
Na, Cato, bemutatom a barátnőmet.
Holly Sargis.
Szia!
Meztelenül járkált a diliházban, kalapban, kesztyűben.
Kérdi a nővér: "Miért így járkál fel-alá?"
Azt feleli: "Hát, úgyse jön ide senki."
Mire a nővér: "Akkor minek a kalap és a kesztyű?"
A bolond: "Hát, sose lehet tudni."
Vicces, mi?
Az.
Klarinétozni is tud!
- Nem unalmas itt? - Hát, néha.
A minap az egyik öreg farmer szántás közben régi érméket talált.
Régi spanyol érméket.
- Csak járt a szája, mi? - Nem, mutatott is egyet.
- Hogy nézett ki? - Hát, olyan kerek volt. Arany.
- Merre? - Ott kint, a mezőn.
Megmutatom, ha akarod.
Befejezem a vacsorát!
Texasba akarunk menni. Holly ismerőseihez.
De aztán, nem is tudom. Mondják, szép Mexikó.
- Kit, hozom az ásót. - Jó.
- Jövök utánatok. - Jó.
Egy fedőt találtam. Itt hevert.
Tedd le! Piszkos!
- Nem talált! - Béna vagy!
Hé, azok túl nagyok!
Cato!
A kocsiban van az ásó.
Kit nem mondta, miért lőtt Catóra. Az balszerencsét hozhat.
És nekünk most jó nagy adag szerencsére lesz szükségünk.
Sosem beszéltél róla.
Mennyi kacat van itt!
Hogy van?
Gyomron találtam.
Dühös rád?
Nem mond semmit.
Sok kacat!
Lopta azt a ketrecet. Láttam.
Mit nézed? Úgysincs rá pénzed!
Csak nézegetem.
Menj be, és beszélgess vele egy kicsit!
- Szia! - Szia!
Az ott a pókod abban a palackban?
Igen.
Mivel eteted?
Legyekkel. Szöcskével, ha akad.
Csíp?
Engem nem csípett meg.
Szia!
- Szia! - Hol van Cato?
- Elment. - Elment?
- Igen. - Hova?
- Arra kért, ne mondjam el. - Tényleg?
Azt mondta, vigyél be minket a városba.
A tiéd a Studebaker, ugye?
- Be kell mennem valamiért. - Nem engedhetem.
- Mi? - Ha bemész, meg kell öljelek.
- Micsoda? - Nem kockáztathatok.
Jöjjön onnan, ifjú hölgy!
Kimegyünk a mezőre. Gyere! Hagyd azt! Szemmel tartalak.
- Jó. - Nem bánod?
Szia!
Mi lesz Jack-kel és velem?
Az Kittől függ. Én azt teszem, amit ő mond.
Jó.
- Mi a barátod neve? - Jack.
- Szereted? - Nem tudom.
Kit mellett a helyem. Sarokba szorították.
- Igen, el tudom képzelni. - Már én is éreztem így. Te nem?
Gyerünk, menjetek le a pincébe!
Rajta!
- Lent maradtok egy órát? - Igen.
- El is higgyem neked? - Igen.
Becsukom az ajtót.
- Szerinted eltaláltam őket? - Nem tudom.
Én se megyek le megnézni.
Hirtelen megdöbbentem. Kit imádta meghúzni a ravaszt.
Azt állította, ha a zsaruk üldöznek, jogod van ölni.
De viselned kell a következményeit, nem nyafoghatsz miatta később.
Korábban nem látszott erőszakosnak, kivéve...
...mikor azt mondta, kinyírna egy-két embert.
Az ember azt hiszi, ismer valakit, és mégsem...
Ezért megfizetünk. Ha elkapnak minket.
Minek raktad be oda?
Hogy ne legyen kint a napon.
Nem éreztem szégyent vagy félelmet, csak egykedvűséget,
mint amikor a kádban ülsz, és elfolyik a víz.
- Fáradt vagy? - Igen.
Igen, fáradtnak látszol.
Ha ennek vége, bevágunk egy jó nagy sztéket.
Nem kérek sztéket.
Jól van, majd meglátjuk.
Nézd! Biztos emiatt is engem okolnak majd!
Szemetek.
Az egész ország minket keresett. Ki tudja, Kit hol csap le megint?
Kiürültek a járdák. Az üzletek lehúzták rolóikat.
Rendőrkülönítmények, fejvadászok lestek ránk.
A gyerekek őrizet mellett mentek iskolába.
Egy híres detektívet hívtak Bostonból. De nem talált nyomot.
Az emberek égő lámpánál aludtak.
A klarinéttanárom nem tartott bűnösnek. Mások igen.
Csütörtökön Oklahoma kormányzója a Nemzeti Gárdát...
...a tulsai bankhoz küldte, mondván Kit ki akarja rabolni.
Olyan volt, mintha az oroszok szállták volna meg az országot.
Utánpótlásért egy gazdag ember házába mentünk.
Biztonságosabb és gyorsabb a vásárlásnál.
Szobalány jött ki.
Az órát jöttem leolvasni. Ezek a szerszámaim.
Ő Holly, Texasból jött.
Később kiderült, hogy süket, de akkor nem tudtuk.
Elnézést!
- Jó napot! - Tessék?
- Ez a maga háza? - Igen.
Sajnálom, hogy berontottunk. Lakik itt még valaki?
Nem.
Helyes!
Menekülőben vagyunk. És...
...itt szeretnénk maradni néhány órára. Mit szól hozzá?
Maradjanak, amíg akarnak.
Ha legközelebb csöngetek, ideje odébb állnunk.
Kitet a házban hagytam, és kimentem sétálni.
Csendes, derűs nap volt, de észre se vettem,
gondolataimba merültem, eszembe se jutott a szökés.
A világ távoli bolygó volt, ahova nincs visszatérés.
Arra gondoltam, milyen szép ez a hely, tele sok csodás dologgal.
Hallgass a szüleidre és a tanáraidra!
Ők megértenek, és nem az ellenségeid.
És mindig mindenből tanulhatsz valamit.
Legyen nyitott az elméd. Értsd meg mások nézőpontját!
Hallgasd meg a kisebbség véleményét,
de tarts a többséggel, ha a véleményét elfogadták.
Hollyval voltak szép pillanataink, ha sietősek is.
Eddig minden jól megy. Nem csíptek el. Bocs a kifejezésért!
Jó napot!
Kit odalent játszik a diktafonnal.
Néha úgy viselkedik, mintha elment volna az esze.
Remélem, nekem nem fog.
Szerinted őrült?
Nem tudom. Olyan furcsa!
Azt mondják, az ujjaim köré csavartam.
De sosem mondtam, hogy bárkit is lelőjön.
Nagyon szép a háza!
Jó napot!
- Itthon van Mr. Scarborough? - Igen.
Csak az a baj, hogy influenzás lett. Rosszul van.
- Tényleg? - Igen.
Behívnám, de ragályos. Nehogy járvány legyen!
Persze. Azért jöttem, mert tegnap este ő hívott ide.
Este még nem volt beteg.
- Mi az? - Üzenetet hagynék, jó?
Persze.
Bocsásson meg. Vissza kell mennem.
Viszlát!
Hé, Tex, el kell tűnnünk!
- Mit csinál? - Csak gondolkodom.
Azzal is megy az idő. Ő megbízható?
- Igen. - Helyes!
Kölcsönkérnénk a Cadillacet. Mit szól hozzá?
- Rendben. - Ne féljen, ő nem vezetheti.
Tessék!
A lista arról, amit kölcsönvettem. A kocsit is ráírtam.
Gyerünk, hölgyem! Arra!
Rajta!
A barátom, ugye?
- Igen. - Akkor semmi trükk!
A kaja!
A pasi eladhatja írásmintának azt a listát.
- Miért mész előttem? - Miért jársz mögöttem?
Ne!
- Csinálta más is? - Nem.
- Becsszóra? - Igen.
Azt hiszem, ebben sohasem lehetek biztos.
A pasi jó sokat fizethet, hogy fenntartsa!
A gyep! Gáz és villany! Kártevők!
Plusz a kocsik karbantartása!
Ha van pénzed, azt hiszed, vége minden gondnak.
Jobb, ha tőlem tudod meg, nem így van.
Gyerünk már!
Mihelyst beindítom.
És megigazítom a kalapom.
Az országúti útblokádoktól tartva átvágtunk a Nagy Síkságon.
Kit javaslatára a tájban gyönyörködtem.
"Pletyka: Pat Boone feladja karrierjét,
hogy végre befejezze tanulmányait.
Tény: Pat elmondta, hogy amíg jól alakul a karrierje,
a tanulmányai várhatnak."
Nem hibáztatom.
"Pletyka: Frank Sinatra és Rita Hayworth szerelmesek.
Tény: Igaz. De nem egymásba."
Na ja.
A sivatag és a fennsík végtelen térségein át...
...haladtunk egyenesen...
...a telefonpóznákat követve Montana hegyei felé.
Kit néha elütött egy tehenet, és azt ettük.
Egyszer sós füvet ettünk. Olyan volt az íze, mint a káposztáé.
Benzin helyett azt használtuk, ami a csővezeték csapjaiból kiszivárgott.
Errefelé ezt "csöpögő benzinnek" nevezik.
Lassan a határhoz közeledtünk.
Kit folyton átkozta Dél-Dakotát.
Ha a komcsik ledobják az atombombát,
azt kívánta, találják telibe Rapid Cityt.
Az ott Montana!
Még sosem jártam Montanában.
Járt ott egy ismerősöm, de én sosem.
Sosem volt okom rá.
A jellegzetes madara a csiröge.
Mindenütt teljes magányban éltünk.
Kit szerint az egyedüllét pontosabb kifejezés.
Bárhogy is, azt mondtam, így nem élhetünk tovább.
Miért ne? Én jól érzem magam. Legalábbis nem zúgolódok.
Úgy élek itt, mint egy állat. Nem lehet se fürdeni,
se enni valami normálisat.
Ha a hegyek közé érünk, fogok egy óriási pisztrángot.
Azt mindenki szereti.
Komolyan mondom.
A távolban láttam, hogy egy vonat átszeli a síkot,
mint a karaván Marco Polo kalandjaiban.
Hetek óta ez volt az első találkozásunk a civilizációval,
és megkértem Kitet, hogy nézzük meg közelebbről.
Előbb belelőtt egy labdába, mert fölöslegesnek vélte.
Aztán eltemetett néhány dolgot.
Azt mondta, senki sem tud róluk, és ha visszajövünk,
még itt lesznek ugyanígy, de mi mások leszünk.
És ha mégsem térnék vissza, valaki ezer év múlva kiáshatja,
és csodálkozni fog.
Fel kellett volna ugranunk.
Túl gyorsan ment.
Ha a sínekre hajtok, lelassíthattam volna.
Akkor itt ragadnánk.
Talán itt kéne ragadnunk. Nem is tudom már.
Elment az eszed!
Kit megpörgette a palackot, hogy a sors döntsön az útirányról.
Itt lejt, sima helyet kell találnunk.
Itt jó lesz?
Nem számít.
Ha érek valamit, jó irányba indulok.
- Érted, ugye? - Nem.
Nem kell csodákra várnunk, nem igaz?
Megyünk a hegyek felé.
De ne feledd, nem tartottam nagy ötletnek!
Napnyugtakor indultunk Saskatchewan hegyei felé,
ahol, úgy vélte, a törvény nem ér el minket.
Szüksége volt rám, de valami közénk állt.
Kezdtem nem figyelni rá.
Bújtam a térképet, és a nyelvemmel szavakat írtam...
...a szájpadlásomra, ahol senki sem olvashatja el.
Közeledtünk a határhoz.
A prérin túl, a látóhatár szélén...
...láttuk a missoulai olajtisztító fényeit.
Délre Cheyenne város fényeit láttuk.
Akkora volt, amekkorát sosem láttam.
Sok mindent éreztem eközben.
Eldöntöttem, hogy többé sosem járok...
...egy ilyen elszánt fickóval, még ha szeretem is.
És volt erőm elmondani neki.
Azt, hogy fent északon sem tudná megkeresni a kenyerét.
Biztos találok munkát a lovas rendőrök között.
Megvannak a kellő adottságaim.
Tudok lovagolni, lőni...
És nem zavar a hideg.
Szeretem a hideget.
Mi?
Semmi.
Csak szokás szerint jártattam a szám.
Bocs, nem figyeltem.
Hé, ne nyálazd össze!
Hát...
biztos megnéznék a jogosítványod, mielőtt felvesznek.
Az sem állhat az utamba.
- Pall Mallt szívsz? - Igen.
Sosem láttál, amikor ráhajtok valamire! Kemény vagyok!
Ne tekerd el! Nat King Cole!
Ha így tudnék énekelni,
ha el tudnám énekelni azt, amit érzek...
Az sláger lenne!
Kit érezte, hogy jön a vég.
Kíváncsi volt, a haláláról írnak-e,
vagy elolvashatja-e, mit mondanak róla mások.
Félt, hogy egydül hal meg, vagy hogy egy lány nem kiáltja a nevét.
Aztán a távoli hegyek látványa új reményt öntött belé.
Istenem, micsoda látvány!
Áruld el nekem!
Mit szól egy kis texasi lány ehhez a látványhoz?
Imádom ezt a levegőt!
Jó reggelt!
Van benzinje?
Talán.
Sajnálom, de kérnünk kell belőle.
Kifogytunk, egész éjjel jöttünk.
Nincs időm elmagyarázni.
- Ami van, az nekem is kell. - Egy pillanat!
A maga kocsija, ugye? Nem gyalog jött.
Igen, az enyém.
Cseréljük el a Cadillacemre!
Ne féljen, jól jár vele! Megkérdezhet bárkit.
Mennyibe kerülhet, Mildred?
Ki maga?
Carruthers. Időnként lelövök valakit.
- Nem nagy érdem! - Kit!
Na, barátom, fusson!
- Adjon esélyt! - Induljon!
Éreztem, hogy eljön ez a nap.
- Helikopter! - Igen.
Nem körsétára visz bennünket.
- Fussunk a kocsihoz! - Nem akarok.
Van jobb ötleted?
Csak nem akarok.
Mi van?
Mi ütött beléd?
Mi bajod van?
Nem tudom, mit kezdjek az ilyenekkel.
Tényleg nem.
Akarsz még egy esélyt?
A Grand Coulee-gátnál 1964-ben, újév napján, délben.
Megértetted?
Hé! Van itt valaki?
Jó napot!
Van tölténye 300-as Savage-hez?
- Nincs. - Mind ellövöldöztem palackokra.
Töltse fel! Kérem!
Ha kell valami, a magáé.
Vajon mire gondolhatott, mielőtt elfogták?
Miért nem menekült el, amikor megvolt rá az esélye?
Arra gondolt, másnap elfogják?
El volt keseredve?
Azt mondta, defektje volt, de őt ismerve,
azt hiszem, hazudott.
Jó napot!
Maradjon ott!
A hegyekben egy sereget is feltartóztattam volna.
- Igen? - Ha kitart a lőszerem.
Nagyjából ott fogtak el.
Sikerült, Ray!
- Ne hagyják itt a kocsit! - A kezét a feje mögé!
Kattintsa magára a másikat!
Nem is magasabb nálam! Nézd meg!
Birkózófület csinál nekem.
Azelőtt gondolt volna erre, hogy elfogták.
Nem igaz?
Villamosszékbe ültetnek?
Fogalmam sincs.
Milyen puskával lőttek rám?
30,06-ossal.
- Csináltak már ilyet? - Nem.
Maguk igazi hősként viselkedtek.
Az tuti, hogy ezt mindenkinek el fogom mondani!
Kidobta a kalapomat!
Beperelsz érte?
- Nem! - Kit!
Kit, kérdeznék valamit.
- Szereted az embereket? - Úgy-ahogy.
Akkor miért tetted?
Nem tudom.
Bűnöző akartam lenni. De nem ekkora.
Nem vagyunk egyformák.
Tudod, kire hasonlít?
- Tudod, nem? - Nem.
Megeszem a kalapomat, ha nem kiköpött James Dean!
Hogy érzi magát?
A körülményekhez képest jól. Csak szorít.
- Jó kis dzsekije van! - Gondolja? Tiszta bőr!
Na, ezt nézzék, igazi jutalom!
Tíz éve megvan. Kinek kell?
- Add nekem! - Tessék.
Hova valósi vagy?
- Dél-Dakotába. És maga? - Ide.
Kell a fésűm?
- Joni James is dél-dakotai. - Ő is eljött.
- Ki a kedvenc énekesed? - Eddie Fisher. Magának?
- Eddie Fisher. - A fene! Kér tollat?
- Jártál Kansas-ben? - Hány éves vagy?
Nem olvas újságot?
- Voltál házas? - Nem.
Te, Kit! Félsz a haláltól?
Nem sokat gondolkodtam ezen.
Tessék?
- Miközben úton voltál? - Igen.
Nem akarok akadékoskodni,
de szoros ez a bilincs! Mit szól hozzá?
Itt alá kéne írnod.
Először elolvasom. Kaphatok egy kólát?
Persze.
Gyere!
- Aztán vigyázzanak! - Ne félts!
Ott van Holly, ha látni akarod.
Persze.
Odaadtam a papírokat. Nehogy baja...
Magunkra hagyna?
Szia!
Ne félj! Kidumállak mindenből.
Más fiúk várnak még rád. Éled majd az életedet.
Jókora szenzáció lettünk, mi?
Azért kemény volt!
A pasi a süket szobalánnyal, örülhet, hogy még él.
Persze, sajnálom a papádat.
Igen.
Egyszer majd még beszélünk róla.
Tessék, Tom.
- Köszönöm! - Nagyon köszönöm, rendőrfőnök úr!
- Sajnálom. - Nekem nem okoztál bajt.
Azért köszönöm!
Hát...
- Kit! - Tom!
- Sok szerencsét! - Köszönöm!
- Komolyan! - Tudom. Magának is!
- Indulunk. - Jó! Köszönöm!
Gyere, Red!
Visszavittek minket Dél-Dakotába.
Magánzárkában tartották, hogy ne haverkodjon a többivel.
Tudta, hogy bírnák őt, főleg a gyilkosok.
Én megúsztam feltételessel, és némi megvetéssel.
Később hozzámentem a védőügyvédem fiához.
Kit aludt, míg felolvasták a vallomását.
Villamosszékre ítélték.
Fél évre rá, egy meleg tavaszi éjszakán,
miután testét a tudományra hagyta, kivégezték.
- Uram! Honnan van ez a kalap? - Az államtól.
Szívesen vennék magamnak egyet!
Nem akármilyen fazon vagy, Kit!
Gondolja, hogy ezt beszámítják?
A Subripet javította: doomsnight